Koje mace stanuju na najfinijem mjestu u Parizu?
Koje mace imaju najduži pedigre?
Koje mace spavaju na somotskim jastucima?
Naravno, Aristomace!
Koje mace imaju najslađe njuškice?
Koje mace najbolje poznaju fine manire?
Koje mace žive u ljubavi i blagostanju?
Naravno, Aristomace!
Imaju aristokratsko držanje,
Kad izađu u šetnju
I aristokratski duh u onom što govore i rade
Aristomace ne zalaze u uličice i nikad ne zaviruju
U kante za smeće, gdje se igraju obične mace.
O, ne!
Koje mace nikad ne pokazuju kandže?
Koje mace nemaju loših strana?
Tko su mace kojima se diže kapa?
Naravno Aristomace!
Ho, ho, ho!
Aristomace!
Mari, mala moja, bit ćeš...
...lijepa poput svoje mame. Zar ne, Vojvotkinjo?
Pazi, Toulouse!
Ne smetajte Edgaru!
Ooo! Fru-fru, ooo! Mirno, djevojko.
Hvala, Edgare.
Naravno, Fru-fru, zamalo da zaboravim.
Gospođo, mogu li da ponesem vaše pakete?
Zaista su previše teški za vas, gospođo.
Hajde, Edgare. Ne motaj se oko mene.
Berlioze, vraćaj se ovamo. Da nisi nešto zaboravio, dragi?
Hvala, gospođice Fru-fru, što ste dozvolili da budem na vašim leđima.
Nema na čemu, mladiću.
Kako je bilo, mama?
Vrlo dobro, dragi. To je bilo vrlo ljubazno.
Hodi, Vojvotkinjo. I vi, mačići!
Oh, Edgare, očekujem svog odvjetnika, Georgesa Hautecourta.
Sjećaš ga se, naravno.
Naravno, Gospođo. Tko bi mogao da ga zaboravi?
Nisam tako okretan kao kad sam imao osamdeset?
Dobar dan, gospodine.
Gospođa vas očekuje, gospodine.
Dobro večer, dobro večer Edgare.
Još jedan pogodak, gospodine. Nikada ne promašujete.
Hajde, Edgare. Tko stigne posljednji, magarac!
Zar ne bi mogli liftom ovoga puta, gospodine?
Da uđem u taj kavez za ptice? Koješta!
Liftovi su za starce. Ops!
Da vam dam ruku, gospodine?
Nemaš nogu viška, zar ne, Edgare?
To me uvijek zasmijava gospodine!
Uvijek.
- Opa! - Ostavi moj štap!
Pažljivo, gospodine. Molim vas! Vrlo mi je žao, gospodine!
Ne uzbuđuj se, Edgare.
Naprijed uzbrdo!
- Uf! - Jesam li prebrz za vas, Edgare?
Molim vas, gospodine, polako!
Onamo, Vojvotkinjo. Tako je bolje.
Moramo izgledati najljepše za Georgesa.
On nam je najstariji i najdraži prijatelj.
Naprijed!
Najavljujem... Gospodina...
Georgesa... Hautecourta!
Pobogu, Edgare. Znam da je to Georges.
Adelaida, draga moja.
Baš mi je drago što te vidim, Georges.
Ah, još uvijek najnježnije ruke Pariza, zar ne?
Ti si besramni laskavac Georges.
Adelaida, ta, ta glazba.
Iz Karmen, zar ne?
Tako je. Bila je to moja omiljena uloga.
Da, da! Sjećaš li se...
...noći tvoje velike premijere, kad smo se prvi put sreli?
- Svakako. - I kako smo proslavili tvoj uspeh!
Uz šampanjac, plešući cijele noći.
Oh, Georges!
Oh, hvala Bogu.
Točno na vrijeme!
Ah, Georges.
Mi smo samo dvoje sentimentalnih starih budala.
Sada se uozbilji, Georges.
Pozvala sam te ovamo...
...zbog vrlo važne pravne stvari.
- Što! O! Divno! Divno!
Koga treba da tužimo?
Nikoga, Georges.
Samo želim da sastavim testament.
Testament, ha? Testament. Dobro.
Dakle, tko će biti nasljednici?
- Kao što znaš, nemam nikog od rodbine,
i naravno, želim da moje voljene mačke...
...budu uvijek dobro pažene.
A to nitko neće bolje raditi od mog vjernog sluge, Edgara.
Edgara? Adelaida, hoćeš da kažeš...
Da sav svoj imetak ostavljaš Edgaru?
Sve što imaš?
Akcije i obveznice? Ovu - ovu kuću? Seoski zamak?
Umjetnička djela, nakit i...
Ne, ne, ne, Georges. Mojim mačkama.
- Tvojim mačkama? - Mačkama!
Da, Georges. Samo želim da mačke sve naslijede.
A onda, na kraju njihovog života,
sve što imam biće Edgarovo.
Mačke će sve naslijediti! A ja dolazim poslije njih.
Ja, poslije - ne!
To nije u redu! Oh!
Mislim, mačka živi oko 12 godina. Ne mogu da čekam.
I svaka mačka ima devet života. To je četiri puta dvanaest.
Pa onda puta devet. Ne, manje od toga.
Kako bilo, mnogo više nego što ću ja poživjeti.
Mene neće biti.
Ne. O, ne!
Njih neće biti! Smislit ću kako.
Postoji milijun razloga da to učinim!
Novac.
Milijuni.
Mačke moraju nestati!
- Čekajte me! Čekajte me! - Prvo ja! Prvo ja!
- Zašto ti da budeš prva? - Zato što sam dama.
Ha, ti nisi dama.
Ti si samo naša sestra!
Oh!
Pokazat ću ti jesam li dama ili ne.
- Ne golicaj me! - Drži je, Berlioze! Drži je!
- Bori se pošteno, Mari! - Ženke se nikad ne bore pošteno.
Jao! To boli! Mama! Mama!
Mari, draga. Mari, prestani.
Dame se tako ne ponašaju.
I, Berlioze, znaš, takvi maniri...
nisu osobina uglađenog gospodina.
Ona je prva počela.
Dame ne započinju svađu, ali je mogu završiti.
Berlioze, ne budi neotesan.
Samo smo vježbali ujedanje i grebanje.
Aristomace ne rade...
...takve stvari... to je grozno!
Ali što ako jednom sretnemo mačku skitnicu.
To će biti dovoljno. Vrijeme je da se posvetimo učenju,
ako želite da budete fini, očaravajući dame i gospoda.
Toulouse, vrijeme je da počneš da slikaš.
Da, mama.
Mama, možemo li da gledamo kako Toulouse slika...
...prije nego što počnemo s časom muzike?
- Molim te! - Dobro,
draga moja, ali budite tihi. - Ups! Uh-oh.
Aha.
- To je Edgar! - Da. Edgar - "kiselo lice"!
Kiselo lice? Ne, ne, Berlioze.
To nije lijepo. Edgar nas voli...
...i toliko se brine o nama.
Zdravo, mačići! Odlazite zauvijek!
La la la la, a meni ostaju pare.
Oh, Edgare, stara lukava lisico!
Uh! Oh!
Za tren oka utonut će u san.
Nije to uopće loše. "Za tren oka utonut će u san."
Ostavite Tuluza da slika.
Ti, dragi, idi do klavira i...
Požurite. Oboje, naprijed.
- Da, mama. - Da, mama.
Vrijeme je da vježbate skale i arpeđo.
Spremna sam, maestro.
Oh! Mama! Opet je to napravio!
Tužibabo!
Berlioze! Molim te draga, smiri se,
i otpjevaj mi svoju pjesmicu.
Hoću, mama.
Svaki obrazovani učenik muzike zna:
...da mora naučiti ljestvice i arpeđo.
A da glazba izlazi...
...iz tvojih grudi, a ne iz nosa.
Dok pjevaš svoje ljestvice i arpeđo,
...ako budeš vrijedna...
...i svakodnevno vježbala,
...osjetit ćeš kako napreduješ.
Svaki obrazovani učenik muzike zna:
Isprva izgleda kao da se neće pojaviti,
...poput stabla, umeće će nići i porasti.
Ako si mudar učit ćeš srcem,
...što svaki umjetnik zna:
Moraš da pjevaš svoje skale...
...i svoja arpeđo!
Dobro večer, dragi moji.
Vaše omiljeno jelo spremljeno na poseban način.
Krem de la krem ala Edgar.
Lijepo spavajte. Mislim, jedite - jedite, naravno.
hm! Dobro večer, Vojvotkinjo!
Zdravo mačići.
- Zdravo Roqueforte. - Zdravo Roqueforte.
Dobro vam večer, gospodine Roquefort.
Mmm! Nešto baš divno miriše.
Kakav je to prekrasan miris?
Krem de la krem ala Edgar.
Hoćete li da nam se pridružite gospodine Roquefort?
Ovaj, da. Mislim, pa, ne bih da vas prekidam.
Ali, eto, slučajno...
...imam jedan kreker.
- Hajde, Roqueforte, posluži se. - Oh, hvala.
Ne zamjerite mi.
Samo da malo umočim.
Mmm. Oh. Vrlo dobro.
Čestitam kuharu.
Mmm! Baš je ukusno!
Mmm.
Izuzetno!
Dvaput izuzetno!
Ovo zahtjeva još jedan kreker. Odmah se vraćam.
Pa, to je...
Krem... de la krem...
...ala Edgar...
Opa!
Lafayette. Hej, Lafayette.
Lafayette!
- Tu sam! - Slušaj. Kotači se približavaju.
Napoleone, već smo šest guma ugrizli danas.
Jurili smo četvora kola, bicikl i skuter.
Umukni!
To je motocikl. Dvocilindrični, s lancem.
Reklo bi se da ima škriputav točak sprijeda.
Tvoje su gume, a ja ću u srž problema.
Zašto ti uvijek uzmeš nježniji dio?
Jer sam ti nadređeni, eto zato.
Sada prestani da blebećeš i oglasi napad!
- Neee, to je poziv na gužvu! - Baš je gužva, zar ne?
Znaš da mogu da te smijenim!
Dobro, krenimo.
Čekaj malo. Ja sam vođa.
Ja govorim kad se kreće.
Idemo. Napad!
Dobra kuca! Dobra kuca! K nozi, legni, pravi se mrtav!
Ovo baš juri, Napoleone.
- Nagazi, Napoleone! - Imam je!
Oh! Oh, gdje sam?
uopće nisam kod kuće.
Djeco, gdje ste? Odgovorite!
Berlioze? Tuluze, Mari, gdje ste?
Ovdje sam, mama.
Mari, draga. Jesi li dobro?
Čini mi se da sam loše sanjala i ispala iz kreveta.
Mari, draga, ne boj se.
Mama! Mama!
To je Berlioz!
Ovamo! Berlioze, tu smo.
Ne brini se. Sve će biti kako treba.
Dolazim, mama.
Hladno mi je i mokar sam.
Mama?
Mama!
Oh, dragi.
To je samo žabica, ljubavi.
Ali ima usta poput nilskog konja.
Što je to tako smiješno?
Polako, djeco. Djeco, sada ostanite tu,
a ja idem da potražim Tuluza.
Toulouse? Toulouse, gdje si?
- Toulouse! - Toulouse!
- Hej.
Zašto vičete?
Zašto nam ne odgovaraš?
Mama! On je ovdje sve vrijeme.
Oh, hvala Bogu. Nisi povrijeđen?
Sanjao sam čudan san.
Edgar je bio u njemu.
A mi smo se vozili i truckali.
Žabe? Uh, to nije bio san.
Edgar nam je ovo učinio.
Edgar?
Dragi, zašto bi? To je smiješno.
Da. Možda si pao na glavu, Tuluze.
Mama, bojim se! Hoću kući!
- Polako, drago moje. Ne boj se.
Brzo u korpu, svi!
Što će biti s nama?
Ne znam, djeco.
Beznadno je, zar ne?
Volio bih da smo kod kuće s gospođom.
Oh. Jadna gospođa.
Toliko će se brinuti kad vidi da nas nema.
Vojvotkinjo? Mačići? Oh, dragi moji!
Sanjala sam strašan san o njima.
Hvala Bogu, bio je to samo san.
Oh, Bože, grozne li noći.
Mirno djeco. Ne bojte se.
Oluja će brzo proći.
Ne! Nestali su!
Vojvotkinjo? Mačići!
Vojvotkinjo! Gdje ste?
Nema ih. Nema ih!
Vojvotkinja, mačići, nestali?
Užas!
Ali gdje, kako?
Blagi Bože! Svašta im se može dogoditi u ovakvoj noći!
Može ih odnijeti bujica.
Ili ih udariti grom.
Moram da im pomognem.
Idem da ih nađem.
Vojvotkinjo! Mačići!
Vojvotkinjo!
Mačići!
Kao či-či-či-či-roni Ko domaći makaroni
Ili ukusna riba s krupnim kostima
Ja sam Abraham de Lacy...
...Giuseppe Casey...
...Thomas O'Malley,
O'Malley skitnica.
Volim putovati,
Da obilazim mjesta,
Da gazim prašnjavi put.
Da osjetim zelenu travu,
Da se šepurim gradskim ulicama
I pokazujem svoj sjaj.
Da pričam s društvom iz elite,
Ili s nekom slatkom macom koju sretnem.
Da sam:
Abraham de Lacy Giuseppe Casey...
...Thomas O'Malley...
...O'Malley, skitnica.
Zašto, gospodine,
vaša imena potiču iz svih krajeva Evrope?
Pa, jednostavno. Ja sam jedinstven.
Ja sam kralj auto-puta,
Princ bulevara,
Vojvoda avangarde,
Moje dvorište je cijeli svijet.
Ako ideš kuda i ja,
To je put koji tražiš ti,
Od Kalkute do Rima ili kući, dragoj kući
U Parizu, veličanstvenom zar ne.
Opa! Ulični mačor - skitnica.
Tišina! Slušajte.
Ja imam samo sebe i ovaj veliki, stari, svijet.
Srknut ću šalicu kave,
S prekrštenim prstima,
Ne brinem kuda da krenem,
Ne moram da mislim na to,
Kuda god da krenem,
To je životni put.
Nema grešaka za mene!
Da, Abraham de Lacy...
...Giuseppe Casey Thomas O'Malley...
...O'Malley, skitnica.
Tako je. I ponosan sam na to.
Bravo! Vrlo dobro.
Vrlo ste nadareni.
Oh, hvala. A kako se vi zovete?
Zovem se Vojvotkinja.
Vojvotkinja. Divno!
Sviđa mi se.
A tek te oči. Oooh!
Oči su vam poput safira, tako jako svjetlucaju.
Čineći da ovo jutro zrači... i svijetli.
- Kako romantično! - Bljak, stvari za šmizle!
Oh, tako divno, gospodine. Vrlo poetično.
Ali nije baš Shakespeare.
Naravno da nije. Čist O'Malley, malena.
Eto, spontano. Imam ih koliko hoćeš.
Oh, to je dovoljno, molim vas. Već sam u dovoljno velikoj nevolji.
Nevolji? Pomaganje divnoj ženki -
ovaj, dami u nevolji mi je specijalnost.
U čemu je problem, gospođo?
Vrlo je važno da se vratim u Pariz.
Pa, ako bi ste bili dovoljno ljubazni i pokazali mi put.
Pokazao vam put? Žrtvovat ću se koliko treba.
Odletjet ćemo u Pariz na čarobnom ćilimu,
jedno kraj drugog,
dok nas zvijezde vode.
Samo nas dvoje.
- O, to će biti divno! - Troje?
Četvoro.
- Petoro! - Da, gospodine O'Malley.
- To su moja djeca. - Baš slatko.
Imate li zaista čarobni ćilim?
I kako ćemo se zaista voziti na njemu?
Polako, Mari!
Mama, imam li i ja svjetlucave oči poput safira koje zasljepljuju?
Da li sam ja to rekao?
Da. Vrlo spontano.
A rekli ste i da ćemo letjeti na čarobnom ćilimu.
Ovaj, mislio sam...
Sad vam nedostaje poezija da se izvučete?
Ono što sam imao na umu bio je sportski model, mala.
- Jedan od onih, znaš... - Možda dvosjed?
Ja ne zauzimam puno mjesta.
Sve mi je jasno, gospodine O'Malley.
Hajdemo, djeco.
I ja sam opasni ulični mačor.
Zaista! Vrlo opasan.
Kladim se da si pravi tigar u svom susjedstvu.
Naravno. Baš tako, stalno vježbam.
Idemo, Toulouse. Pođi, srce.
Da, mama.
Vidimo se, tigre!
Fina obitelj.
Kad bolje razmisliš, O'Malley, ti nisi mačak, već štakor.
Jel da? Da.
Hej! Hej, sačekajte.
Da, gospodine O'Malley?
Gledajte, djeco. Ako sam rekao "čarobni ćilim"
takav će i biti.
A putnike će sačekati...
baš...
ovdje.
Opa! Letjet ćemo!
Još jedan uzlet u maštu gospodine O'Malley?
Ne, ne, ne, malena.
Samo se sakrijte ovdje i ostalo prepustite Thomasu O'Malleyju.
- Brzo, mama, dođi. - Ali, djeco...
Požuri, mama! Požuri!
Jedan čarobni ćilim, upravo stiže.
To je čarobni ćilim?
Glupa mačka!
Praznoglavi luđak!
Hajde, živo! Sve do Pariza!
Gospodine, O'Malley, mogli ste da izgubite život.
Imam još nekoliko u pričuvi. Ništa naročito.
Kako da vam se zahvalimo?
Zadovoljstvo je moje.
Aloha.
Auf wiedersehen. Bonsoir!
"Saranora", i ostali pozdravi, mala.
Sajonara, gospodine!
- Mama! - Mari!
Mari!
- Oh, Mari, je li ti dobro? - Jeste, mama.
Jesmo li se ranije sreli?
Oh, i meni je drago da jesmo.
Hvala vam, gospodine O'Malley, što ste me spasili.
Nema problema, mala princezo.
A kada stignemo u Pariz, idemo u nezaboravan provod.
Žao mi je, ali nećemo moći.
Znate, naša gazdarica će brinuti zbog nas.
Hej, ljudi zaista ne brinu previše zbog svojih ljubimaca.
O, ne! Vi to ne shvaćate.
Ona nas vrlo voli.
Sirota gospođa, sama, u toj velikoj kući.
Koliko je samo puta, na razne nježne načine,
ona pokazala koliko nas voli.
Zbog toga, znate, ne možemo da je ostavimo.
Uvijek je govorila da smo najveće blago koje ima.
Jer se s nama nikada nije osjećala usamljeno.
Oh, Roqueforte, toliko sam se brinula za tebe.
Da li si imao sreće?
Ni traga od njih, Fru-fru, a tražio sam cijele noći.
Znam. A sirota gospođa nije oka sklopila.
Tužan dan za sve nas.
Bro jutro, Fru-fru, ljepotice moja.
Znaš li da čuvaš tajnu? Hmmm? Naravno da znam.
Imam neke vesti pravo iz konjske gubice,
ako izvineš na izrazu naravno.
Vidi, Fru-fru - na naslovnoj sam strani:
"Nepoznati otmičar oteo obitelj mačaka."
Jesi li ponosna na mene?
Tako! Znači on ih je oteo!
Policija je rekla da je to bilo profesionalno, majstorski izvedeno.
Djelo genija. Nije loše, zar ne, Fru-fru, stara?
Naravno, neće biti dokaza da me optuže. Ni jednog jedinog.
Pojest ću svoj šešir...
Moj šešir! Moj kišobran!
Oh! Oh, strašno!
Morat ću večeras da pokupim te stvari.
Taj podmukli, prepredeni,
zli sluga!
Tko je za doručak?
- Kakav doručak? - Gdje je?
Baš ispod čarobnog ćilima.
Ali moramo da skuhamo malu čaroliju.
Znate. Spremni?
Dobro. Prvo, da bi čarolija počela,
mrdajte nosom...
...i zagolicajte bradu.
Sada zatvorite oči...
...i prekrstite se.
Evo ga! Doručak je na stolu.
- Ura! - Uspeli smo!
Pogledaj, mama, pogledaj!
Gospodine O'Malley, zadivljujući ste!
Istina. Tako je.
Do đavola!
Prokletinje!
Lopovi! Pljačkaši!
Bezobrazne skitnice! Evo vam!
I ovo!
Oh! Kakav užasan, užasan čovjek!
Pa, neki ljudi su takvi Vojvotkinjo.
Navikao sam na to.
Pokazat ću mu!
Polako, mali tigre.
Momčić je pravi dinamit. - Ali nazvao nas je skitnicama!
Biće mi tako drago da se vratim kući.
To je dalek put, bolje je da krenemo.
Hej! Pogledajte ovaj most!
- Hodite. Hajde da se igramo voza. - Pažljivo, djeco.
Mari je posljednji vagon. Krećemo!
- O, ne! - Polako. Ne paničarite.
Ovamo, dole.
Mama!
Mari! O, Mari!
Digni glavu, Mari! Stižem!
Thomase! Thomase, ovamo!
Mari, zašto si pala s mosta?
Thomase? O, Thomase! Čuvaj se!
Dobro sam medena. Ne brini.
Vidimo se nizvodno.
Kakva divna okolina, Abigail.
Zaista liči na našu milu Englesku.
Oh, zaista.
Amelia, ako budemo još hodale...
...dobit ću ravne tabane.
Abigail, mi smo rođene s ravnim tabanima.
Pogledaj tamo.
O! Zaista neobično.
Čudno, mačak koji uči da pliva.
I radi to potpuno pogrešno.
Potpuno. Moramo da ga ispravimo.
Gospodine. Gospodine?
Imate sreće da smo naišle.
Da. Tu smo da vam pomognemo.
Ne, ne. Sklonite se, djevojke. Dobro mi ide!
Prvo, morate steći samopouzdanje...
i osloniti se na sebe.
Bježite! Pokušavam da stignem do obale.
Nikada nećete naučiti da plivate kako treba s granom u ustima.
Naravno da ne!
Idemo.
Ne činite to!
Sjajno vam ide.
I ne brinite za stil. To dolazi kasnije.
- Uletio je u vodu kao riba, zar ne?
Vrlo hrabro!
Ne! Sada nije vrijeme za zabavu i igrarije.
Milostiva...
- Ne misliš valjda... - O, da. Da, zaista.
Zaranjaj!
Dublje!
Vidi, mama. Eno ga.
Bili ste stvarno dobri za početnika.
Oh, Thomase! Bogu hvala da ste dobro!
- Samo vježbajte. - I ne posustajte.
Mogu li vam pomoći, gospodine. O'Malley?
Pomoći? Dovoljno su mi pomagali.
Oh, dame, puno vam hvala što ste pomogle gospodinu.
Naravno, draga. Ali prvo, da se predstavimo.
Da. Mi Britanci držimo do protokola.
Ja sam Amelia Gabble, a ovo je moja sestra -
- Gospođica Abigail Gabble. - Mi smo bliznakinje.
Moglo bi se reći rođake.
- Baš blesavo! - Baš lijepo.
Nikad ne bih pogodila.
- Vidi! Imaju gumena stopala - Stvarno.
Na ljetovanju smo.
Šetamo kroz Francusku.
- Negdje i plivamo. - Kad naiđemo na vodu, naravno.
Thomase, ovo su Amelia i Abigail Gabble.
Da, medena. Sad sklanjaj ta dva mrežonoga spasioca odavde!
Polako, Thomase.
Dobro. Dobro, mala. Iš, pilići.
Oh!
Mi nismo pilići. Mi smo guske.
Ne. Mislio sam da ste labudovi.
Laskavče.
Muž vam je vrlo šarmantan i vrlo naočit.
Ovaj, znate...
Ja, nisam baš njen muž.
"Baš"? Ili jeste, ili niste.
U redu... Nisam.
- Sramota. - Pravi je nitkov.
Potpuni. Vjerojatno izopačen.
- Skitnica. - I oči su mu razroke.
- Prepredene. - A tek taj kvarni osmjeh.
Brada mu je također slaba.
Očigledno zavodnik koji se poigrava naivnim ženskim srcima.
Kako romantično!
Molim vas. Molim vas, dopustite da objasnim.
Thomas je naš dragi prijatelj.
- Također, on nam pomaže... - Hajdemo, Vojvotkinjo.
Idemo odavde.
Pa, djevojke, vidimo se. Mi smo krenuli u Pariz.
Oh, divno! I mi idemo tamo.
Zašto nam se ne pridružite?
Mislim da je to divna ideja.
O, ne.
Sada, stani ovdje, dragi.
I, da vidimo. Zauzmi svoje mjesto.
- Vojvotkinjo, vi treba da ste ovdje. - Da, odlično.
A ti, drago moje, zauzmi ovo mjesto.
Još nam je ostao gospodin O'Malley.
Ne možemo ga ostaviti, zar ne?
Gospodine O'Malley, mislim da treba da ste na začelju.
Da li su svi spremni? Sada budite "guske".
Naprijeeed, marš!
Mama, treba li da se gegamo poput njih?
Da, srce. Budi "guska".
Kada stignemo u Pariz, upoznat ćemo vas s ujakom Waldom.
Waldom?
On nam je ujak. Treba da se nađemo kod Malog Kafea.
Kod Malog Kafea?
To je čuveni restoran.
Veličanstven!
Prokletinjo!
Jao! Ujede me za prst!
Van! Iš! Iš! Van! Čisti se odavde!
Sretan put!
Hej, pa to je ujka Waldo!
Ujka Waldo!
Abigail! Amelia!
Najdraže moje!
Ujka Waldo. Čini mi se da si pio.
Oh, dragi! Što se zbilo s tvojim divnim repom?
Djevojke, to je nečuveno!
Nećete vjerovati što su pokušali da učine...
vašem sirotom starom ujka Waldu!
Pogledajte. Vidite ovo!
Prvoklasna seoska guska na provansalski način.
Punjena kestenjem?
I prelivena...
...bijelim vinom.
Prelivena? Rekao bih natopljena.
Užasno!
Obzirom da sam Britanac više bih volio šeri.
Šeri! Šeri!
Oh, ujka Waldo, to je bilo pretjerano.
Misliš, malo je pretjerao.
- Abigail! Abigail! - Da, da.
Najbolje bi bilo da ujka Walda odvedemo u krevet.
Hej, Polako.
Što to šap... šapućete?
Polako, polako. Djevojke. Djevojke!
Ne ušutkajte svog starog ujka Walda!
Hej, probudit ćete cijelo susjedstvo!
- Ššš! Ne! - Jupiii! Susjeeedstvo!
Idemo na spavanje, ujka Waldo!
Oh, čini mi se da je bolje da krenemo.
Oh, u redu, djevojke.
Svaka ptica svome gnijezdu - hik! - leti.
Držimo se zajedno.
Znate što? Dopada mi se ujka Waldo.
Pogotovo kad je ovako natopljen!
Fru-fru, stiže Edgar!
Požuri, Roquefort. Skoči na motocikl.
I, za ime Božje, čuvaj se!
Fru-fru.
Večeras ću okončati "operaciju Otmica".
Poželi mi sreću. Ribolovačku sreću.
Zdravo, Fru-fru!
Lafayette?
Lafayette! Slušaj.
Fuj to, Napoleone. To je samo običan zrikavac.
Ne, to se približavaju škriputave cipele.
Zrikavci ne nose cipele.
Začepi gubicu. Hajde da vidimo.
To su cipele marke Oxford.
Veličina devet i po.
Rupa u lijevom đonu, reklo bi se po zvuku.
Koje su boje?
Crne... Ma otkud znam?
Hej, sada je škriputanje prestalo.
Rekoh to da je to običan zrikavac.
Ja sam vođa. Ja ću odlučiti što je to.
Bio je to običan mali zrikavac.
Vidimo se ujutro, Napoleone.
To je moj šešir. Ja sam vođa.
Smiri se. Ne ljuti se na mene!
Ništa nisam učinio.
Mm-mm. To mi prija, Lafayette.
Baš tako.
Malo niže i brže.
Češem najbrže što mogu.
Baš tu. Dobro je!
Mmm. Baš je toplo i, mm-mm, prijatno.
Što - što - Što se to zbiva?
Lafayette, što to pokušavaš?
Uvijek sam ja kriv.
Čekaj malo! Gdje mi je šešir? Gdje...
Neko mi je ukrao padobran.
A gdje je moja korpa?
Tko god da je to napravio dobit će svoje.
Ovoga puta, ja ću dobiti nježniji dio.
Začepi gubicu. Krenimo.
Hej, Napoleone! Opet one cipele.
Da, da, čujem ih.
Napoleone, prošli su me žmarci!
Nije sad vrijeme da budeš kukavica.
Čini mi se da će ovaj slučaj uskoro biti riješen.
D-d-d-da li si ga video?
Ne, ne. Prikrao mi se i udario me s leđa.
Ipak, nije me povrijedio. Ali me udario u glavu.
Slušaj!
Zvuči kao jedan točak...
- Jedan točak? - Nećeš mi vjerovati,
ali to je plast sijena na jednom točku.
Eno ga, ode! Hajde! Za njim!
- Imam ga, imam ga, imam ga! - Hej, to sam ja!
Drži ga, drži ga!
Takav je rat, Napoleone.
Izgleda da ne možeš uvijek da pobijediš.
Kriminalno!
Thomase, Gospođa će se mnogo brinuti.
Jesi li siguran da večeras ne možemo stići kući?
Mama, umoran sam.
I ja, i bole me šapice.
Vidi, mala, kasno je, i djeca su umorna.
Kladim se da smo hodali sto milja.
Ja mislim više od tisuću.
Dragi moji, razvedrite se. Gospodin. O'Malley zna mjesto gdje ćemo prenoćiti.
Koliko još, gospodine O'Malley?
Digni brke, tigre.
To je iza sljedećeg dimnjaka.
Evo, to je to.
Moj osobni stan.
Nije baš kao u Ricu, ali je mirno i tiho.
O! O, ne.
Zvuči kao da su Scat Macan i njegova banda bećara navratili.
Oh. Vaši prijatelji?
Uh, da. Moji stari prijatelji i pravi svingeri.
Svingeri? Što je to "svinger"?
Znaš, nisu baš tvoj tip Vojvotkinjo.
Možda da potražimo neko drugo mjesto?
Oh, ne, ne, ne. Voljela bih da vidim tvoj stan,
- i upoznam tvog Scat Macana. - Onda dobro.
Hej, Scat Macane! Svirni malo toga na moj način.
Vidi tko je došao!
Veliki O'Malley ponovno u svome kraju.
Malo svingujemo ovdje, tatice.
Daj malo meni, Scat Macane.
- Dobro večer, seosko momče! - Dobro došao kući, O'Malley!
Vojvotkinjo, ovo je najveći mačak od svih.
Oh, milo mi je da smo se upoznali, g. Scat Macane.
I meni, Vojvotkinjo.
Tako ste...
Oho, ho, vi ste šarmantni!
A glazba vam je... tako različita,
...tako uzbudljiva.
Nije baš Beethoven, mama, ali ima ritma.
Tako je! Ovo mače zna gdje je!
- Gdje je što? - Damice, dopusti da objasnim.
Svako želi da bude maca
Jer maca je samo maca koja zna gdje je sad.
Reci mi! Svako se kači na mačji ritam.
- Jer sve drugo je demode - Kao šimi cipele.
Uštogljenko s trubom zgadi ti sve -
kad god zasvira.
A s njim na sceni...
...svirku dobit ćeš bijednu...
...prahistorijsku...
- Čuo sam otrcane face u pokušaju da pjevaju,
Ipak, maca je samo maca ako zna za sving.
Tko želi da čuje čupavca dok svira,
kad svako želi da bude maca.
Uštogljenko s trubom zgadi ti sve -
kad god zasvira.
O, a-rinki tinki dinki!
S uštogljenkom na sceni svirku dobit ćeš bijednu...
...prahistorijsku. - O, a-rinki dinki tinki!
- Da, baš svako želi da bude maca - Svako želi da bude maca
Jer maca je samo maca koja zna gdje je sad.
- Dok svira džez, on uvijek ima ugodan sjaj,
jer svako uživa uz svinger macu.
Društvo! Hajde da se razmrdamo!
Ha-ha! Ožeži, maco!
Šangaj, Hong Kong, jaje fu oko!
Kolačić sreće baci u smeće
To je ono pravo!
Hoćeš li sa mnom Vojvotkinjo?
Da. Zaplešimo, Thomase.
Žestoko, mama, žestoko!
Puhni, mladac. Puši!
Braco, baš ga je ispuhao.
Ali bio je blizu.
- Mmm. - Divno.
Ako hoćeš da me podigneš,
Zasviraj rog, ne žali ton.
I dodaj malo duše u taj zvuk.
Hajdemo na drugi ključ.
Moduliraj i sačekaj me.
Improvizirat ću malo i uskoro,
I druge mace će navaliti.
Skupiti se na ogradi,
Pod jedinom svjetiljkom u sokaku,
Tamo gdje je svaka nota...
Van dometa.
Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
- Aleluja! - Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
- Kad ti kažem - Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
- Da! - Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
- Mmm! - Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
- Aleluja! - Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
Svako želi da bude maca!
Jer maca je samo maca...
...koja zna gdje je sad.
O, jeee!
- Lijepo sanjajte, ljubljeni moji.
- Kladim se da su sad na onom čarobnom ćilimu.
Više nisu mogli da gledaju.
Da. Imali su uzbudljiv dan.
- Zaista, a tek kakvo večer.
- Thomase, prijatelji su ti zaista divni. Jednostavno ih volim.
- Malo su neotesani, znaš, ovako iz vani,
ali ako si u nevolji, eto ih odmah.
- I ti si bio tu kad je nama bilo potrebno.
- To je bio samo sretni čas za mene, mala.
- Puno ti hvala što si nam ponudio dom.
Mislim, tvoj stan.
To je divno od tebe. - Čekaj malo,
ovo je sirotinjski kraj sjećaš se?
Ne, ne, ne, dopada mi se.
Samo, treba mu malo čišćenja...
...i, pa, možda...
...malo ženske ruke.
Pa, ako se javljaš za taj posao...
- Čovječe, mama će se zaposliti kod gospodina. O'Malleyja.
Oči su ti poput safira.
To je baš kvarno, ipak?
Ne, ni najmanje.
Svakoj ženi bi prijalo.
Čak i maloj Mari.
Da. I ti mačići.
Baš su mi dragi.
I vrlo su ponosni na tebe.
- Da! - Ššš! - Znaš, treba im...
Znaš, na neki način...
Kao, na primjer... Pa, otac.
- Oh, Thomase, Thomase, to bi bilo divno.
Oh, dragi, kad bih samo mogla.
Ali zašto ne možeš?
Zbog gospođe.
Nikad je ne bih mogla napustiti.
Ali, ona je...
...znaš, samo čovjek.
Mi smo joj samo ljubimci.
- O, ne, ne. Mi joj značimo mnogo više.
Izvini, dragi.
Moramo kući ujutro.
Da.
Pa... Vjerujem da ti bolje znaš,
i znaj da ćeš mi nedostajati, mala.
I ta dječica...
Nedostajat će mi i oni.
- Malo je falilo da dobijemo oca. - Da.
Idemo natrag u krevet.
Laku noć, Vojvotkinjo.
Laku noć, Thomase.
Kakvo modno susjedstvo.
Snimi te strava vigvame.
- "Vigvame"? - Jesmo li u pravoj ulici?
Da. Da! Požurimo. Blizu smo kuće.
Vojvotkinjo! Mačići! Aleluja! Vratili su se!
O, ne! Edgar! Moram brzo nešto da poduzmem!
O, ho!
Edgare, staro momče, navikavaj se na sladak život.
Jednoga dana sve će to biti tvoje, stara lisice.
Jao, uhvatio me!
Ura, kod kuće smo!
Čekajte me! Čekajte me! Prvo ja! Prvo ja!
- Zaključano je. - Hajde.
Hajde da mjaučemo.
To ne mogu biti oni!
Mačići!
Ne ulazite!
Idite! Dalje!
Vidi! Eno Roqueforta.
Zdravo, Roqueforte.
- Sigurno mu je drago da nas vidi.
Ne znam što da kažem.
Samo želim...
Možda će samo kratko, slatko zbogom biti najlakše.
Neću te nikada zaboraviti, Thomase O'Malley.
- Zdravo. - Zbogom, mala.
Ne ulazite! Pazite se Edgara!
Vojvotkinjo, gdje ste bili?
Pazite...
...džak!
Pa...
- Čini mi se da im više nisam potreban.
Vratili ste se.
To nije fer!
- Edgare! Edgare, brzo dođi!
Evo me, gospođo. Stižem.
Pobrinut ću se kasnije za vas!
O, Edgare, vratili su se! Čula sam ih!
Brzo, brzo! Pusti ih unutra!
Vojvotkinja? Mačići?
Ovamo, dragi moji.
Gdje ste? Dođite.
Dopustite mi, gospođo.
Ovamo, mac, mac, mac, mac, mac, mac!
Zove se Okako?
Zove se O'Malley. O'Malley!
Abraham de Lacy Giuseppe Casey!
Nije važno! Trči! Pokret! Po njega!
Da, da! Idem!
Rekoh vam da je to učinio Edgar.
Umukni, Tuluse.
Ne vrijedi, Edgare.
Bojim se da je to bila samo mašta jedne starice.
Ali bila sam tako uvjerena da sam ih čula.
Žao mi je, gospođo.
Gospodine, O'Malley!
Hej! Stanite!
Vojvotkinja! Mačići! U nevolji!
- Batler je to napravio. - Vojvotkinja i mačići su u nevolji?
Trči po Scat Macana i njegovu bandu uličnih mačora.
Uličnih mačora? Ali ja sam miš.
Vidi, trebat će mi pomoć.
- Hoćeš reći da... - Pokret!
Reci da te O'Malley šalje i neće biti frke.
Nema frke, reče.
Lako je njemu da tako priča, kako mu bijaše ime...
On ima devet života. A ja samo jedan.
Što mali svinger poput tebe radi u ovom kraju?
Molim vas! Uh, šalje me jedan mačak po pomoć.
Ovo je nečuveno! Ludo!
Časna riječ!
Rekao je da samo spomenem njegovo ime.
Pa? Onda počni da spominješ, glodaru.
Oh, čekajte tren, momci.
Ne požurujte me. Zove se Otool.
Nikad čuo. Probaj opet.
- O'Brien. - Drugi pokušaj.
O, momče!
Vjerujete mi, zar ne?
Pričaj, miško.
A, a, a, O... Grady?
- Ha? - Miško, gotovo je.
Posljednje riječi?
Zašto nisam poslušao tog O'Malleyja?
- O'Malley? - O'Malley?
Polako, macani! Momčić zna znanje.
Nego što, znam!
Nismo htjeli da te povrijedimo, cijukalo!
Ne brinite za mene! O'Malleyju treba pomoć!
Vojvotkinja i mačići su u nevolji!
Hajde, mačori! Požurimo!
Hej, čekajte me! Ne znate put!
Sada, moji ljubimci, putovat ćete prvom klasom...
...u svom osobnom kupeu...
...pravo u Timbuktu.
Ovoga puta, nema povratka.
Oh, ne. Moramo da požurimo.
Kamion će stići svakog trena.
Ovamo! U kovčegu su!
Tišina!
Brzo izlazite, svi!
Otići ćete u Timbuktu...
...makar mi to bilo posljednje!
- Mek, valjda je ovo taj kovčeg?
- Da, i ide čak u Timbuktu.
Sada, dragi moji, približite se malo.
Tako, tako.
Vidi, Georges. Kako ti se čini?
Vrlo lijepo. Vrlo lijepo.
Ali mislim da bi trebalo da nastavimo s testamentom.
Da, naravno, ali znaš što još treba da uradiš.
U redu. Precrtati slugu.
Znaš, Georges, da je Edgar samo znao za testament,
sigurna sam da nikad ne bi otišao.
Vojvotkinjo, tako je divno da ste svi ponovno tu.
I mislim da je ovaj mladić vrlo zgodan.
Hoćemo li ga zadržati?
Naravno. Potreban nam je muškarac u kući.
I, Georges, moramo pouzdano osigurati budućnost ovih malih.
Naravno.
Što više, to bolje.
Sad budite mirni.
Osmjeh.
Recite: "siiir"!
Neko je spomenuo sir?
Hvala. A sada, potrčite niz stepenice.
Tamo je malo iznenađenje za vas.
Adelaida, kakva je to glazba?
Zvuči kao banda mačaka svingera.
To upravo i jeste, Georges.
Oni su početak moje nove zadužbine. - Kakve zadužbine?
Mog Doma za sve mačke skitnice Pariza.
Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
Svako, svako...
...svako želi da bude maca!
Ajmo svi!
...svako želi da bude maca!
Svako, svako...
...svako želi da bude...
...maca!
Hej, Napoleone, ovo zvuči kao kraj.
Sačekaj malo. Ja sam vođa.
Ja ću reći kad je kraj.
To je kraj.
Ooo, jeee!